NETTLESTONEN KYLÄ
Nopeasti tänne! Latoon!
-Neito hädässä! -Missä hädässä?
-Mitä tämä on? -Neito on sika!
Sika on Iahjasi! Nämä ovat juhIat!
-Hyvää syntymäpäivää! -Miksi tääIIä? Miksei metsässä?
Kiittämätön ketaIe, tämä oIi yIIätys!
NettIestonen asukkaat voivat samaIIa kiittää sinua.
-Missä kaikki ovat? George? -He eivät päässeet. En minäkään.
-Miten niin eivät päässeet? George? -Anteeksi!
-Miten niin anteeksi? -Voi Much...
Kiitos.
-Hyvää syntymäpäivää, Robin Hood! -EIIingham.
-OnnitteIut sheriffiItä. -PaIkkasoturien johtaja.
Ja hänen parhaiIta miehiItään!
-Much? -Anteeksi!
SYVÄLLÄ ENGLANNIN SYDÄMESSÄ
ELÄÄ LEGENDA
-Kertokaa Iukuja. -Minä kuoIen!
En heidän takiaan, vaan häpeään!
-Kukaan ei kuoIe! -Miksemme juhIineet metsässä?
KyIässä meidät voidaan pettää ja saartaa!
-NettIestone ei saa mitään taIveIIa! -OIe hiIjaa, Much!
-Onko sinuIIa suunniteImaa? -Ei minkäänIaista!
-Montako, Djaq? -30, 40?
Odottakaa! TuoIIa puoIeIIa on Iisää! Sata miestä!
-He tuIevat. -TeIjetkää ovi.
Odottakaa! MinuIIa on tämä.
Hood! Hood!
OIen pahoiIIani, Robin. Meidän piti juhIia tänään.
Hood! Hood!
Much, WiII, avatkaa ovi!
-Mikä tuo on? -Sika?
Mustaruutiako, Djaq? Minähän kieIsin käyttämästä sitä.
-En kuunneIIut sinua. -Hyvä. Onko sitä Iisää?
Ei yhtään.
MeiIIä on Iisääkin, EIIingham!
-Voimme tuhota vaikka koko joukon! -Sinä bIuffaat!
Lähetä viesti sheriffiIIe.
Saimme hieman Iisäaikaa. Meidän täytyy miettiä.
Meitä on viisi ja heitä on sata.
Pieni joukko spartaIaisia pysäytti Persian armeijan.
-Strategia. -SeIvisivätkö he?
-Eivät, mutta he pärjäsivät hyvin. -Minäkin vihaan tuota tarinaa.
NOTTINGHAMIN LINNA
Sisään.
Tänään on 1 4. Iokakuuta, Robin Hoodin syntymäpäivä.
Marian, tiedän jo, että oIit Yön vartiomies.
-HaIuaisitko kertoa jotain muuta? -En.
Hyvä.
TuIin kertomaan, että oIen Iähdössä pois.
-Minne? -En voi kertoa.
Mutta kun paIaan, asiat muuttuvat.
-Paremmiksi meiIIe kahdeIIe. -Mistä on kyse?
Sinun pitää taata, ettet ryhdy enää Yön vartiomieheksi.
-SeIvä, mutta minne sinä menet? -Lupaatko sen?
Lupaan sen.
-Tapammeko me heidät? -Kyllä!
-Pidämmekö me siitä? -Kyllä!
-Tapammeko me heidät? -KyIIä!
-Pidämmekö me siitä? -KyIIä!
-Tapammeko me heidät? -Kyllä!
-Pidämmekö me siitä? -ÄIkää kuunneIko heitä.
-Tapammeko me heidät? -He yrittävät vain peIoteIIa.
Katsokaa, onko tynnyreissä vettä. Täyttäkää sitten sangot.
He yrittävät ehkä savustaa meidät uIos!
-Tapammeko me heidät? -KyIIä!
Me tuIemme nauttimaan siitä!
-Pidä siImäIIä tuota pussia. -Onko poikasi vaImis?
SiItä näyttää. Kerroin, että Iähdemme Portsmouthiin.
-Emmekö tarvitse paIkkasotureita? -He juhIivat jo Hoodin synttäreitä.
Ei, me teemme tämän itse. Huomaamatta.
-Kertoivatko he miksi? -Lähdemme Portsmouthiin.
Et kuuIIut sitä minuIta.
He odottavat kuninkaan saapuvan sinne.
-Mistä sen tietää? -Entä jos se on totta?
-Tiedät, mitä he tekisivät. -Minä en päätä siitä.
Minä oIen peIkkä juoksupoika.
Jos et vastusta maanpetosta, oIet itsekin maanpetturi.
Vaikka en vastustaisi piereskeIyä, se ei tarkoita, että pieren itse.
-Mitä sinuIIe on tapahtunut? -Tajusin, mikä käsi ruokkii minua.
SHERWOODIN METSÄ
Robin?
Robin? Missä sinä oIet?
Minun täytyy estää sheriffiä.
Vauhtia nyt, pöIvästi! Varovasti!
Liikettä!
Uutisia NettIestonesta? Hyviä? Ikäviä? MoIempia?
Pieni ongeIma.
Räjähtävää tuIta? Miten niin räjähtävää tuIta?
-Mustaruutia. -Tiedän, mitä se on.
HaIuamme poIttaa Iadon poroksi.
OIetko sinä kuuro?
HaIuan Robin Hoodin pikkuisen pään ja pikkuisen vartaIon-
-pikkuisen ison seipään nokkaan!
Mitä teemme? HäneIIä riittää ruokaa.
Viis siitä, mitä teette ja kauanko se kestää!
Tuokaa minuIIe Hood seipään nokassa!
John, WiII, Djaq ja muut, vaImistautukaa juoksemaan.
-Mitä sinä teet, Much? -Minä autan meidät pois tääItä.
Minä harhautan heitä, kun te pakenette takakautta.
Jos minä kuoIen, muistakaa minua IämmöIIä.
-Lopeta! -Mitä sinä teet?
ÄIkää ampuko! Minä oIen aseeton!
HaIuan antautua ja neuvoteIIa.
Kiitos. KamaIaa sakkia.
AIIan, en Iöytänyt Robinia.
Ei hätää, Iähdemme vain koImistaan.
Ei sotiIaita. Kuningas ei oIe vaarassa.
OIen eri mieItä. Aion estää sen. En tiedä miten.
-Tapan vaikka sheriffin. -Mitä?!
-Unohditko, mitä siIIoin tapahtuisi? -En.
Juhana tuhoaisi Nottinghamin.
Juhanan joukot etsisivät kuningasta eteIästä.
-Nottingham oIisi turvassa. -OIetat aika paIjon.
Jos estän kuninkaan tapon, se on prinssi Juhanan Ioppu.
-Ei enää Mustia ritareita. -PeIastatko EngIannin yksin?
En Iöytänyt Robinia! Gisborne ja sheriffi Iähtevät pian.
-Auta minua! -VaIitan, sinusta ei oIe siihen.
VaIitan, sinä aIiarvioit minut.
AIIan!
Arvon herrat, hyviä uutisia!
Arvon herrat, Ioistavia uutisia!
Me Mustat ritarit seisomme suuruuden partaaIIa.
Emme odottaneet, että Muhammed tuIisi vuoren Iuokse.
Me toimme vuoren Muhammedin Iuokse!
Emme odottaneet, että kuningas saapuisi.
Se oIi virhe, tyttöseni, iso virhe.
MeiIIä on aikaa, Hood, vaikka maaiIman Ioppuun asti.
Niin meiIIäkin! Saako oIIa Iisää griIIattua sikaa?
Mitä sotiIaita he ovat? He eivät tee mitään!
PaIkkasoturit taisteIevat rahasta, eivät aatteesta.
Siksi he eivät haIua kuoIIa.
-Aikovatko he vain odottaa? -SiItä näyttää.
Emmekä me voi paeta tääItä. He odottavat, että tuIemme uIos.
Ja tappavat meidät sanomatta edes päivää.
Jäit paitsi kaikesta hauskasta. Ystäväsi yritti tappaa minut.
-Tiesitkö sinä tästä? -En mitään.
-Miksi hän oIisi tiennyt tästä? -Marian koIkkasi hänet.
Minä en odottanut sitä.
Hän on hyvä, mutta oIen parempi.
''Hän on hyvä, mutta oIen parempi.''
Sinä siis tiesit, että hänestä oIisi siihen.
-Sinäkin tiesit. -Minä voin seIittää.
Parempi oIisi, koska hän yritti juuri tappaa minut!
Sain seIviIIe, että Marian oIi Yön vartiomies.
Mitä? Etkä kertonut minuIIe?!
LuuIin saaneeni hänet aisoihin!
HuijaamaIIa minua? LavastamaIIa hänen pakonsa?
-Kuka se oIi, joka pääsi pakoon? -Minä noudatin vain käskyä.
Minä annoin käskyn. Uskoin, että Marian tarkoitti vain hyvää!
Miten jaIoa! HaIusitko jotain vastapaIveIukseksi?
KiitoIIisuudenosoituksen? Yön vartiomies! Vaikuttavaa!
Vartijat! Pakatkaa Iady Marianin tavarat!
-Hän Iähtee mukaamme. -Pyhään maahanko?
Katso tuota iImettä. Miten Iiikuttavaa.
''Voi Guy, mitä tästä seuraa?''
Me emme tiedä, vai mitä, tyttöseni?
Guy, Pyhä maa... Arvasinko oikein?
-Tapammeko kuninkaan? -OIisit yIpeä asemastasi.
Minä oIenkin. Mutta Pyhä maa...
Se takaa meiIIe absoIuuttisen vaIIan.
-SinuIIe ja sheriffiIIe. -Ja sinuIIe, AIIan.
Saat maata ja arvonimen uskoIIisuuttasi vastaan.
TuIisiko minusta Iordi tai jotain?
Entä nyt?
Minä tuIen huIIuksi! Tappaisivat meidät saman tien!
Heidän ei kannata hätäiIIä. Kun peIkomme kasvaa-
-ja väsymme, sorrumme heIpommin tyhmyyksiin.
-OIimme tyhmiä, kun tuIimme tänne. -Pyysin jo anteeksi!
Etkö sinä oIe erehtynyt koskaan?
En sano mitään. En sano mitään!
-Näytit sheriffiIIe Ieirimme! -HaIusin ruokkia köyhiä!
-En sinun Iihavaa naamaasi! -Lihavaa? Paraskin puhuja!
Naama umpeen, moIemmat! Tätä he juuri haIuavat.
Jos taisteIemme keskenämme, heidän ei tarvitse vaivautua!
Meidän pitäisi rentoutua.
-Rentoutua? -JuhIitaan synttäreitäni ja syödään!
MinuIIa ei oIe Iihava naama, risuparta!
TIE PORTSMOUTHIIN
-Menettekö tosiaan Pyhään maahan? -KyIIä vain.
En oIe käynyt sieIIä. Sää on kuuIemma upea.
Guy on käynyt sieIIä. Vai mitä, Gizzy?
OIetko käynyt sieIIä? Se on siis totta.
-Yritit tappaa kuninkaan. -Tunnetko itsesi petetyksi?
-Yritättekö taas tappaa kuninkaan? -KyIIä. Se on Robin Hoodin syytä.
Robin varoitti kuningasta vaarasta.
Lähetin sinne ensin paIkkasotureita. Ei onnistunut.
Emme enää odota häntä, vaan menemme itse paikaIIe.
-Muhammed ei tuIe vuoren Iuokse. -Niinpä. Käytänkö tuota?
Aika hyvää.
Kuunteletko sinä, Robin Hood?
OIe varovainen.
Omena maistuu sianIihan kanssa! Hyvää ruokahaIua!
Me emme häiritse teitä tänään tai huomenna.
-Näännytämme teidät näIkään! -TuIkaa sitten tiistaina.
MeiIIä on ruokaa ja vettä viikoksi!
Ettekö kestä viikkoa kauemmin? Sepä sääIi.
Sheriffi maksaa meiIIe päivien mukaan!
OIet hauska mies!
Tuokaa ensi kerraIIa sinappiakin!
-Vesi ei riitä viikoksi. -Tiedän.
-Mitä nyt? -BIuffaavatko he?
SiIIä ei oIe väIiä. Me oIemme mennyttä.
Emme voi vain odottaa tääIIä ja syödä sianIihaa!
Jos he eivät tuIe tänne, me menemme sinne.
-Aamun sarastaessa. -Heitä on Iiikaa!
-Hyvä päivä kuoIIa. -OIe nyt hiIjaa!
Miksi hän sanoo aina noin? Mitä se tarkoittaa?
On meIko varmaa, että kuoIemme. KuoIemme ainakin taisteIIen.
-Minä taisteIen. -Niin minäkin.
-Minä myös. -Hyvä.
Tämä on siis KaIiIan ja Dimnan yö.
-Ettekö tiedä siitä? -Emme, yIIättävää kyIIä.
Muistatte sen koko eIämänne.
Puhukaa vain totta. Kysykää kaikki kysymyksenne.
-Kertokaa uneImat ja saIaisuudet. -Puhummeko vain?
Niin, mutta se on oikeaa puhetta.
Jos muut pitkästyvät, he huutavat ''KaIiIa''.
Sinä voit aIoittaa. Sinähän pidät puhumisesta.
-Niin, mutta en täIIä tavaIIa. -Hyvä on, minä voin aIoittaa.
PORTSMOUTHIN TIEN MAJATALO
-Montako vuodetta? -KoIme.
-Sinäkö nukut hevosten kanssa? -Ei, vaan tämä.
Sinun ei kannattaisi nukkua. Robin Hood tuIee ja pysäyttää sinut.
Tänään on Robinin syntymäpäivä.
Hän juhIii NettIestonen kyIässä.
Ja joku kutsui juhIiin sata häijyintä paIkkasoturiani.
He ovat saartaneet hänet, joten Robin Hoodia ei enää oIe.
Kauniita unia. ÄIä anna hevoskärpästen purra.
AIIan! AIIan!
-Sinä et voi suostua tähän. -KyIIä voin. Robin on mennyttä.
Ei, jos me pakenemme ja paIaamme Nottinghamiin.
-Meidän täytyy auttaa häntä. -Allan!
Minä ihaiIen teitä, kaikkia teitä. Te oIette hyviä miehiä.
Rohkeita, avosydämisiä, Iempeitä-
-hyviä miehiä, ja minä rakastan teitä kaikkia.
-OIen yIpeä... -Rakkauttako tässä juIisteIIaan?
Odottakaa. Ja te oIette Iikaisia.
Te haisette ja oIette sieIuttomia.
-Me asumme metsässä. -Minun täytyy oIIa reheIIinen!
Minun täytyy oIIa reheIIinen.
Ja jos oIen reheIIinen...
...minun täytyy sanoa, etten rakasta teitä kaikkia samaIIa tavaIIa.
Rakastat kaikkia muita paitsi minua. Mahtavaa.
On yksi, jota minä rakastan-
-muita enemmän.
Aivan niin kuin Iintu Ientäisi pitkiä matkoja-
-myrskyjen haIki vain päästäkseen rakkaansa Iuokse.
Minä tunnen samanIaista rakkautta.
Ja minä oIen höImö, koska vasta kuoIemamme hetkeIIä...
...minä rohkenen myöntää sen, itseIIenikin.
OIen pahoiIIani. Minun oIisi pitänyt kertoa aiemmin.
WiII?! Minä tiesin sen.
Sinä, WiII ScarIett, oIet vahva ja reheIIinen.
Sinä taisteIet sen puoIesta, mihin uskot.
-Ja siksi minä rakastan sinua. -Minä rakastan sinua.
Rakastan sinun sanojasi. Rakastan hassua ääntäsi.
Hassua ääntä? Perun kaikki sanani! Minä vihaan sinua.
Rakastan sitä, miten taisteIet kuin mies.
Ja sitä, että tuIet aina oIemaan nainen.
-KaIimna! TyIsää! -KaIiIa.
PORTSMOUTHIN TIEN MAJATALO
-Voinko Iuottaa sinuun? -Totta kai.
Kerro minuIIe. Robin Hood ja Marian?
-Mitä heistä? -He ovat yhä yhdessä, vai mitä?
-Robin on mennyttä. -Minä haIuan tietää.
SuukotteIetteko kuunvaIossa? Voin tuIIa myöhemmin takaisin.
Mene nukkumaan.
-John? -Ei.
-Ketä sinä rakastat? -Teitä.
Kaikkia teitä, jopa Muchia. Rakastan teitä kaikkia. Riittääkö?
Ja AIicea. En oIisi saanut antaa hänen mennä.
Ja poikaani. Pikku Pikku Johnia.
Minun oIisi pitänyt antaa heidän jäädä.
-Et voinut muuta. -Anna minun puhua.
Tein väärin, kun jätin AIicen ja pakenin metsään.
Väärin. Sen takia minä oIen vaItava-
-ruma, tyhmä ja avuton peIkuri.
Siksi minä sanon aina niin, Much. ''Tänään on hyvä päivä kuoIIa.''
Koska minuIIe se on! Minä ansaitsen kuoIIa!
Minä hyIkäsin rakkaani.
He oIisivat tarvinneet minua! Oma Iapseni!
Luojani, mitä minä oikein ajatteIin!
-Et saa puhua noin. -Minä Iähden nyt.
En odota huomiseen. Siirretään tämä.
Minun täytyy kuoIIa! Minä haIuan kuoIIa!
Antakaa minun kuoIIa! Antakaa minun kuoIIa!
Onko KaIimna aina täIIaista? Tämä on outoa!
Robin, anna anteeksi.
Minä en tee sitä. En vihaa itseäni enkä rakasta ketään muuta.
SeIvä. Ei oIe mitään sanottavaa.
-Mitä? -Mitä?
-Sinä hymyiIet. -Niin, sinua ei aina saa hiIjaiseksi.
Puhunko minä Iiikaa?
Tiedän, että ajatteIet niin. Much puhuu Iiikaa.
Much syö Iiikaa, murehtii Iiikaa.
Jos minä en tee niin, kuka sitten?
Sinä voit Ieikkiä sankaria ja jättää tuIenteon muiIIe.
Sinun ei tarvitse huoIehtia ruoasta tai synttäreistäsi!
Koska vanha kunnon Much huoIehtii siitä!
Sen voin sanoa, että sinä et arvosta minua.
Sinä tirskut minuIIe. Sinä et saisi! Minä oIen vihainen!
Vaikka rakastan sinua, voin myös vihata sinua.
Ja minä vihaan sinua. Pyhässä maassa me oIimme pari.
Me näimme ja koimme kaiken yhdessä!
Kun tuIimme kotiin, me oIimme veIjiä, aseveIjiä.
Minne se katosi?
Se on poissa! Sinne se katosi!
Me emme puhu koskaan!
Sinä teit minusta vapaan miehen. Meidän piti oIIa samanvertaisia.
Me emme oIe samanvertaisia.
Sinä kohteIet minua kuin paIveIijaa, et ystävää.
Se ei oIe totta.
Onko se totta?
KaIiIa.
He eivät tuIe tänä yönä, se on varma se.
Hyökkäämme aamuIIa.
-AIIan! Kiitos. -En saanut avainta.
-Lähde. Lähde nopeasti. -Entä sinä?
-Sinä suututit sheriffin. -ÄIä minusta huoIi. PeIasta Robin.
-Mene. -Kuka siellä?
Minä kuuIin ääniä.
Jatkamme yhdessä tänne asti. Hajaannumme sen jäIkeen.
Onko seIvä? Näyttäkää minuIIe.
Minä menen tänne.
WiII ja minä menemme tänne.
Vaihdatte paikkoja ja suojaatte takaa.
-Entä sen jäIkeen? -Sitä taitaa oIIa turha murehtia.
-Tiedän. -Aamu sarastaa pian.
Nyt se aika on koittanut. Nyt se on todeIIakin koittanut.
Unohda, mitä sanoin. En haIua, että muistat minut niin.
Minä muistan sinut uskoIIisena ystävänäni.
Laitetaan aseet vaImiiksi. Lähdemme, kun aurinko näkyy.
Ei! Ei!
John, me sovimme tästä!
On sinun vuorosi puhua, Robin.
MeiIIä on enää muutama hetki aikaa.
HaIuan pitää ajatukseni itseIIäni. Kerron ne seuraavassa eIämässä.
Robin, jos taivas on oIemassa, omasi on eriIainen kuin minun.
-Entä jos taivasta ei oIe? -Kohta on aamu.
Te tiedätte, mitä ajatteIen.
Minä ajatteIen köyhiä. Minä ajatteIen teitä.
Ja Mariania.
Naista, jota rakastan.
-Naista, joIIe annoin sormuksen. -KihIauduitteko te?
Naista, joka saa minut uskomaan, että kohtaIo on puoIeIIamme.
Much, minä petin ystävyytesi. Tiedät varmaan miksi.
En pysty ajatteIemaan niitä kauhuja, koska en oIe yhtä vahva kuin sinä.
Minun on unohdettava ne, koska jos en tee sitä-
-en pystyisi johtamaan. En pystyisi...
-Mitä? -Ei siIIä oIe väIiä.
-Et pystyisi ampumaan. -Ampumaan? Tietysti hän pystyy.
Ei, John on oikeassa.
Pyhässä maassa me näimme miehiä-
-repeytyvän kappaIeiksi ja huutavan.
Aina kun kohotan jouseni, minä näen heidät.
Minä kuuIen heidät.
Ja tiedän nyt, oIi se oikein tai väärin-
-mitä me teimme sieIIä, siIIä ei oIe merkitystä.
Minun täytyy yrittää oIIa tappamatta. Minun täytyy väIttää tappamista.
JumaIa antoi minuIIe Iahjan, jousen.
Voin tappaa siImät kiinni, voin tappaa tuhannen jaardin päästä.
Ja minun täytyy kaikin voimin yrittää oIIa tekemättä niin.
Siksi en voinut auttaa, kun sinä tarvitsit minua, ystäväni.
Minun täytyi päästää irti niistä muistoista.
Minun täytyi päästä vapaaksi.
-Mikset sanonut mitään? -SiIIä ei oIe enää väIiä.
Hetken päästä oIemme IopuIIisesti vapaita.
No, vapauden puoIesta.
Köyhien puoIesta.
Niiden hyvien puoIesta, jotka jäävät tänne.
-Me oIemme Robin Hood. -Me oIemme Robin Hood.
Kiitos teiIIe, ystäväni.
Minun oIisi pitänyt antaa sinun huoIehtia minusta, Guy.
Minä oIen sinun poikasi. En oIe mitään iIman sinua.
Minun oIisi pitänyt antaa sinun huoIehtia minusta aIusta asti.
ÄIä oIe Iiian pettynyt, Guy.
-Mitä? -Poikasi AIIan.
Hän ei rakasta sinua enää. Hän pakeni peIoissaan.
-Minä Iöydän hänet. -Ei, anna hänen mennä.
Emme tarvitse häntä. SeIviämme paremmin kahdestaan.
-Onko tänään hyvä päivä, John? -On.
OIen Gisbornen miehiä. Etsin EIIinghamia.
-Se oIen minä. -Sheriffi haIuaa henkipatot Iinnaan.
Sheriffi käski antaa heidän mädätä tuonne.
Hän muutti mieIensä. HeiIIä on joitain tärkeitä tietoja.
Se taitaa Iiittyä Mustiin ritareihin. Te saatte täyden maksun.
-Kunnes tapaamme jäIIeen. -Nähdään taivaassa, ystäväni.
Anteeksi, herrat. Pääsenkö Iäpi?
Kiitoksia.
Lähdetään IiikkeeIIe!
Onko vaImista? Yksi, kaksi...
AIIan! AIIan-a-DaIe!
-Avatkaa! Sheriffi Iähetti minut! -Avatkaa.
-Tapetaan hänet! -Rauhoitu, John.
-Luojan kiitos. -Mitä sinä haIuat?
Meidän täytyy Iähteä, ennen kuin he tajuavat juoneni.
-Meidänkö? -OIen puoIeIIanne.
MeiIIä on töitä. Sheriffi ja Gisborne ovat menossa Pyhään maahan.
He Iähtevät Portsmouthista tappaakseen kuninkaan.
Meidän täytyy Iähteä tääItä - heti.
Meri-iIma, Gisborne. Meri-iIma.
No niin, anna GizzyIIe pusu. Eikö?
Matkaan. Mennään tappamaan kuningas.
Ei hätää, he antautuvat suosioIIa. Esitys on päättynyt.
Minun pitäisi viedä heidät Iinnaan.
HaIuaako sheriffi puhua henkipattojen kanssa Iinnassa?
PikkuIintu kertoi minuIIe, että sheriffi Iähti Iinnasta eiIen!
Ihanko totta?
Hyvä yritys. Kimppuun!
TeiIIä ei oIe mahdoIIisuuttakaan! Te kuoIette!
Me kuoIemme, mutta emme tänään!
-Hän on minun kanssani. -On mukavaa, että tuIit takaisin.
Minähän sanoin, että te kuoIette!
Ja me sanoimme, emme tänään!
Kimppuun!
TaisteIkaa! He pääsevät karkuun!
-Leiriinkö? -Ei oIe aikaa.
Marian jäi kiinni. Hän yritti tappaa sheriffin peIastaakseen kuninkaan.
MeiIIä ei oIe aikaa. Lähdetään rannikoIIe.
Minä oIen tuIossa, rakkaani.
JATKUU...
Suomennos: Petri HautaIa www.sdimediagroup.com